En dag... Hvis lykken står meg bi...
En dag...
Hei hå...
Joan?
Joanie...
Joanie-vennen?
Er du våken?
- Kom igjen, Joanie... - La være, Arthur.
Det erfor tidlig, jeg er ikke våken. Vi rekker det ikke.
Det er alltid tid til dette. Kom igjen, Joan. Vær så snill!
Nei, Arthur!
Hvorfor ikke?
- Hvorfor? - Du ville jo komme av sted tidlig.
Du vil aldri nå for tiden. Aldri.
- Aldri? - Egentlig vil du ikke.
Det var dumt sagt, Arthur. Jeg er ikke våken ennå.
Det er deiligere når du er søvnig.
- Lag en kopp te, skatt. - Den forbanna teen!
- Ingen banning! - Jeg skal være borte i fire dager.
Du trenger ikke banne for det. Det trenger du faktisk ikke.
Jeg var... Hva er det man sier? Jeg var frustrert!
- Det var ikke mye til banneord. - Det er ikke hyggelig i hjemmet.
- Ikke noen steder. - Særlig ikke i ens eget hjem.
En kopp grums, lille venn? Er jeg simpel?
Det visste jeg fra første stund. Mamma advarte meg.
- Simpel som bare det! - Men du lager vel te?
- Det gjør du vel? - Jeg ville gjort det hvis du ville.
- Lage te? - Nei! Det andre.
- Hva? - Det andre. Litt av det andre.
Snuskete udyr.
Et sted skinner sola
Så ikke gråt min kjære
Vi finner et lyspunkt
Snart driver skyene forbi
Jeg hører en fugl synge
Høyt oppe i en tretopp
Den synger for deg og meg
Snart driver skyene forbi
For hver tåre og motgang
Kommer vi nærmere hverandre
Bare vent til i morgen
For en lykkelig dag det skal bli
På kjærlighetens sti sammen
Skal vi vandre du og jeg
Farvel til storm og uvær
Snart driver skyene forbi
Hva sa du?
- Ingenting. Jeg lager teen. - Takk, Arthur.
Du er grei, Arthur. En av de beste.
Skal du ikke spise noe? Ikke engang et bløtkokt egg?
Du har langt vei å reise, Arthur. Helt til Gloucester, det tar tid.
Vestover mot solnedgangen.
Jeg skulle ikke dra så langt uten frokost. Du må ha noe i deg.
Jeg er vant til å føle meg tom. Jeg liker å føle meg tom.
Tull! Du sier så underlige ting når du er i det humøret.
- Du vet hva jeg mener, Arthur. - Si hva du vil...
- Det gjør jeg alltid. - Uansett så føler jeg meg tom.
- Hvis du ikke spiser... - Det fins ingenting inni meg!
- Du har alle organene dine. - Ja da, men jeg er helt tom.
Det fins ingenting her.
Ikke engang en sang? En sang i hjertet ditt.
- Ikke engang en bitteliten melodi? - Dem har jeg i vesken.
- Og i hodet. - Ja. Og i hodet.
Ingen i England vet mer om sanger som selger enn jeg.
Men selger de? Nok, altså.
Det avhenger av de som driver butikkene, de teite toskene.
Jeg vil ikke at du snakker slik.
Butikkeierne er teite! Det er helt sant, Joan.
Jeg vet hva jeg prater om. Pappa var murer, men jeg kan dette.
- Det betviler jeg ikke. - Ta denne sangen for eksempel.
"Roll Along Prairie Moon."
Jack Jacksons band spiller den for snobbene på Dorchester.
Den spilles på radioen flere ganger om dagen. Den er vidunderlig.
Den fins på grammofonplate.
Snart kommer hver eneste slaktergutt og postmann til å plystre den.
Hvor mange bestillinger får jeg de nærmeste dagene?
Butikkeierne fatter ingenting! Mon tro om de hører på radioen?
Eller ser på månen? Drømmer de i det hele tatt? Det kan ikke!
Vet de hva slags verden vi lever i? Om en måned...
Da ringer de grossisten og kjører over meg. Det blir de nødt til!
Først kommer en kunde, så en til, -
Så kommer en hel busslast og spør etter "Prairie Moon".
"Prairie Moon?" Mener du ikke "Harvest Moon"?
"Prairie Moon" kjenner jeg ikke. Er du sikker på at tittelen er rett?
- Riktig. - Jeg er selger nå. Vi snakker slik.
Han kan ikke grammatikk, og mange av dem banner. Ja visst!
- Forretningsmenn banner. - Faren min gjorde ikke det.
Han er metodist. Han er mer metodist enn forretningsmann.
"Prairie Moon?" Det kommer butikkeierne til å si.
"Jeg har for f.. aldri hørt om den!" De vil ikke huske hva jeg fortalte.
"Prairie Moon?" "Sånt trenger vi ikke her."
- Det fins ingen prærie i Gloucester. - Nei! Bare ørken.
Skal du ikke dra? Du sa du ville komme av sted tidlig.
Der ser du. Vi hadde god tid.
- Blås i det. - Klokken er ikke sjefen min.
Når man er sin egen herre må man jobbe hardt for at det skal gå rundt.
- Gir du deg aldri, Arthur? - Det hadde vært hyggelig her nede.
På sofaen, med gardinene trukket for.
Det var bare en tanke.
- En besynderlig tanke, syns jeg. - Besynderlig?
Besynderlig? Hører du aldri på tekstene i låtene?
De handler ikke om det virkelige livet.
Kan du fortelle meg hva det virkelige livet er?
- Kommer du hjem på torsdag, da? - Ja.
Hjem til virkeligheten.
Ved tetiden på torsdag.
Te for to?
Mer enn te, håper jeg.
Det er nymåne på torsdag.
Egentlig er det den samme gamle månen.
Vær forsiktig, kjære. Kjør veldig forsiktig!
Uansett måne.
Rull av sted, præriemåne rull av sted mens jeg synger
Lys kjærlighetslys på meg, præriemåne
Høyt der oppe i det blå Kanskje du også er ensom?
Hilser på fra himmelen, præriemåne
Jeg skulle gjerne hjelpe deg, men vi er ikke interessert.
Du vet at jeg er alene i kveld
Strål dine stråler langt av sted på jenta jeg drømmer om
Fortell henne at jeg er trofast, præriemåne
Svin! Umusikalske idioter!
Drittsekk!
- Hva ropte du? - Ropte? Jeg ropte ikke ingenting.
"Noenting." "Jeg ropte ikke noenting."
Nei, ikke jeg heller.
Du er visst stokk dum.
Vent litt nå. Jeg har verdighet.
- Men du har ingen bil. - Nei, ikke akkurat nå.
Vil du ha skyss?
- Hvor langt skal du? - Hvor langt vil du dra?
- Gloucester. Skal du så langt? - Jeg er en fri mann.
Kanskje skal jeg dit, kanskje ikke. Jeg er uforutsigbar.
- Kan jeg sitte på? - Vær så god.
Kofferten din også, antar jeg.
Det koster ikke noe ekstra, legg den bak.
Tusen takk.
Takk skal du ha.
Går det for fort for deg?
Fine biler, disse farkostene.
De er ikke så dumme. Slett ikke så dumme.
Jeg ønsker...
- Jeg ønsker at jeg hadde en. - De er ikke for slike som du.
Nei. Men likevel...
Hva har du i kofferten?
Trekkspill.
Et pianotrekkspill? Kan du spille på det?
Det er det jeg lever av.
Du er vel ikke musiker i et band?
- I et band? - Ja.
I et band!
For himmelens skyld...
Nei, ikke i et band. Ikke akkurat et band.
Jeg er snarere det vi i bransjen kaller solist.
Gir du konserter?
- Jeg gir konserter. - Hvor?
- Her og der. Ulike steder.
Du er en morsom fyr.
Ulike steder!
Albert Hall, kanskje?
Hvor som helst der to eller tre eller-
- helst fire livlige gater krysser hverandre.
Jeg skulle ønske du kjente Gertie Lawrence.
Hun er min idealversjon av en begavet, vakker og attraktiv kvinne.
Hun legemliggjør utstråling og kvinnelig behag.
Gå og se henne, og du vil oppdage, selv fra scenen, -
- hennes magiske kvinnelighet og tiltrekningskraft, som ifølge meg-
-til og med du kan tilegne deg.
Studere den og lær av den.
En av de første som drar nytte av mitt forsøk på å forskjønne kvinnen, -
- Vil bli du!
Det vil bli jeg!
Stjerneskuddet Joan Parker
På vei til New York Millionærdatteren Joan Parker
Den lykkelige vinneren Frøken Joan Parker
En gang i tiden før jeg begynte å smile
Avskydde jeg måneskinn
Nattens mørke skygger Som poetene besnærende
Virket hardt som dagslyset
En gang våknet jeg ved syvtiden
Og hatet morgenlyset
Nå våkner jeg i himmelen
Og hele verden er ok
Melankolske måne
Du så meg stå alene
Uten en drøm i hjertet mitt
Uten en kjærlighet som var min egen
Melankolske måne
Du visste hva jeg søkte
Du hørte at jeg ba om
Noen jeg kunne elske
Og plutselig sto han der foran meg
Den eneste som...
God morgen, frue.
Er moren din hjemme, kanskje?
Det var svært vennlig. Veldig vennlig.
Det er det vi er til for. Å hjelpe hverandre i livet.
Det var godt.
- En kristelig handling. - Det er vel det. Skål!
Skål.
Hvor mye kan du tjene på en dag?
- Det kommer an på. - Været, antar jeg. En dag som i dag.
- Mellom fem og sju shilling. - Så mye?
- Iblant. - Da får du by på neste øl.
Nei! Jeg har ingen penger!
Du er en morsom fyr.
Sett deg ned, jeg spøkte bare.
Spøkte?
Penger er ikke det eneste her i livet.
Nei, sir. Du har rett.
Hvordan lever du? Hvor sover du?
Ulike steder.
- Du er ikke gift, da? - Jeg tilhører ingen.
Og ingen tilhører meg.
Det er ikke så dumt om man orker det.
Jeg er en veiens gentleman.
Hva spiller du på trekkspillet ditt?
- Salmer. - Hva sa du?
- Sakrale sanger og solostykker. - Salmer?
Så bortkastet bruk av trekkspillet!
Det værbitte korset." - Hva med det?
- "Den evige klippen." - Jeg vet at det er salmer.
- "En grønn kolle i fjerne..." - "Uten murer rundt." Ja da.
Gode Gud...
Det er alt jeg kan spille, jeg kan ingen andre melodier.
- Tro meg, frøken... - Fru.
Det hadde jeg aldri... Tro meg, frue.
Jeg skulle aldri arbeide med dette om jeg ikke trodde på produktet.
Det ville du si uansett, ikke sant?
Jeg vet at man kan komme med slike anklager-
- mot de fleste i brorskapet vårt, men jeg...
- Mannen min tilhører det. - Gjør han?
Han er handels... Visse kaller dem handelsreisende, -
-men jeg liker ikke det ordet.
- Han selger... - Musikk. Noter til sanger.
Sanger. Så hyggelig.
- En helt annen bransje, selvsagt. - Virkelig. En himmelvid forskjell.
Sanger handler om drømmer.
Drømmer og fantasier. Vi kunne ikke leve uten dem.
Mannen min kan ikke det, det er sikkert.
Jeg selger ikke drømmer, samme hvor hyggelige de måtte være.
Ikke akkurat nå i alle fall.
Skjønt det har funnets...
Nåvel... Enten er man en attraktiv kvinne eller ikke.
I det siste tilfellet kan man ikke skjule det.
Jeg snakker rent faglig.
Jeg mener at veldig vakre unge damer som du, om du unnskylder, -
- ikke skal forakte litt skjønnhetshjelp.
Det handler ikke om å forgylle liljen, men å se den i morgenduggen-
- når den er som vakrest. - Det var fint sagt, herr...
Baker. Conrad Baker.
- Jeg vil ikke kjøpe noe jeg ikke... - Du har rett.
Hvordan virker disse sakene?
Klippeti-klappen, som vi kaller den... Tillat meg å forklare.
Det er en vitenskapelig utformet sugeskive-
-som skaper vakuum når den brukes.
Når den trekkes varsomt og forsiktig over kvinnens ansikt og hals.
Men hvorfor, spør du. Hvorfor bruke sugeskiver?
Deg kan jeg ikke lure, kan jeg vel?
De spurte meg hvordan jeg kunne vite
At min kjærlighet var sann
Jeg svarer selvfølgelig at noe her inne
Ikke kan fornektes
De sa at jeg en dag skulle finne ut
At kjærligheten gjør blind
Når hjertet ditt står i brann må du forstå
At øynene sløres av røyk
Men jeg feide dem bort og lo muntert
Tenk at de kunne tvile på min kjærlighet
Men i dag har min kjære fløyet av sted
Jeg har mistet min kjære
Nå ler vennene mine av
Tårene jeg ikke kan skjule
Så jeg smiler og sier
Deg kan jeg ikke lure, kan jeg vel?
Men hva er vitsen med disse sugegreiene?
Jeg er glad for at du spurte. Visse damer gjør ikke det. Spør, altså.
- Så dumt av dem! - Du vet hvordan enkelte er.
Vakuumet som skapes av skiven-
- når den trekkes løs fra ansiktet, dannes det et veldig lett trykk.
- Trykk? - Nettopp. Du forstår det.
Trykket stimulerer de små blodkarene under huden-
- slik at ansiktet blir mykt og strålende.
Huden blir så å si revitalisert.
Virkelig? Jeg mener, er det sant?
- Hånden på hjertet, fru... - Fru Parker.
Æresord! Men det gjør mer enn revitalisere.
Trykket, hvis skiven brukes daglig, -
-klapper bort, klippeti-klapp, -
- det minste spor av overflødig fett rundt haken-
- og utsletter de første tegnene på svake rynker rundt øynene.
Og dessuten kan den brukes, og den bør brukes, -
- til å ta på ulike slags ansiktskremer.
Det er fordi... Fordi sugeskiven-
-er utformet slik, fru Parker, -
-at kremen presses dypt inn i porene-
- der den kan gjøre det som kjemikeren laget den til å gjøre.
Litt av en mirakelarbeider, ikke sant?
Du uttrykker deg så godt.
Jeg syns at det er viktig.
Passende tale virker... Folk bryr seg visst ikke nå for tiden.
Du har rett.
Tusen takk, herre. Tusen takk, frue.
Du er ikke rettferdig mot deg selv, herr Barrett.
- Jeg vet hva kundene mine vil ha. - Selvfølgelig gjør du det.
Du hører vel ofte på radioen?
Jeg har ikke mye tid til det. Nei, ikke så mye.
- Du hørte ikke Lou Stone Band i går? - Litt av det.
Han spilte "Prairie Moon", og Jack Jackson har spilt den inn.
Det er en fantastisk plate. Snart spør alle etter notene.
Folk er ikke så raske her omkring. Og om du ikke tar det ille opp...
Hvis folk skulle spørre etter notene, så ringer jeg bare grossisten.
Da må du vente en uke, -
- men om du bestiller av meg nå er du klar for rushet.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg lurer på om...
Jeg trodde aldri jeg skulle få se en engel
Men å se er å tro
Jeg begynte å tro
Så fort jeg fikk se deg
Jeg trodde aldri jeg skulle komme til himmelen
Men å se er å tro
Bedrar øynene mine meg
Er det ikke paradiset jeg ser?
Hjertet mitt er forvirret Jeg har alltid tvilt
På at noe som dette kunne skje
Hvis det er innbilning Så ikke la meg oppdage det
La meg få beholde drømmen min
Jeg trodde aldri jeg skulle få se en engel
Men å se er å tro
Du fikk meg til å tro på deg
- Jeg skal forsøke å skaffe det. - Er det noe jeg kan hjelpe til med?
- Skal jeg betale nå, eller... - Når det har kommet inn.
Det tar ti dager eller to uker. Kom tilbake om to uker, fru...
Frøken. Frøken Everson.
C/o Joyfill Junior School, Bury Slope.
- I Coleford, frøken? - I nærheten av Coleford.
- Jeg kommer tilbake om to uker. - Ja visst. Vi gjør vårt beste.
Greit. Hvis du skriver under for det du har bestilt...
- Beklager at jeg ikke kan ta mer... - Skynd deg, er du snill.
Takk.
Ri på, cowboy.
Tusen takk, herre.
Tusen takk, frue.
Tusen takk, herre. Tusen takk, frue.
- Er alt på, fru Parker? - Ja.
Hva er det?
Ansiktet ditt... Jeg ber om unnskyldning, fru Parker.
- Hva er galt? - Ingenting.
Det er ikke noe galt med ansiktet ditt.
- Det... - Ja?
Det er det at... Jeg ber om unnskyldning, men ja.
- Det er et veldig vakkert ansikt. - Du burde ikke si sånt.
Naturligvis ikke. Jeg ble bare så fengslet. Jeg ber om unnskyldning.
Men dag etter dag, ser jeg ansikt etter ansikt, -
- kvinneansikter, forstår du. Rent faglig, selvsagt.
Jeg ser etter en viss kvalitet som tilsvarer det anatomiske idealet.
- Syns du at jeg er vakker? - Ja.
Ja, det gjør jeg.
Du syns jeg er vakker.
Hva er navnet ditt?
Joan. Joan Parker.
Joan...
Navnet mitt er Conrad. Conrad Baker.
Hei.
Det jeg vil...
Det jeg veldig gjerne ville gjøre...
Ville du ta ille opp om jeg kysset deg?
Vil du kysse meg?
Av hele mitt hjerte, Joan.
Snuskete udyr!
Tusen takk, herre.
Tusen takk, frue.
Tusen takk, herre.
Det var fint.
- Unnskyld? - Det var en fin salme.
Skal jeg spille en til? Jeg kan spille "Det værbitte korset".
- Jeg spiller "Det værbitte korset". - Nei, takk.
Hold opp! Tosk!
- Når spiste du ordentlig sist? - Jeg spiser nå og da.
Snarere da enn nå.
Er du ikke sulten?
- Jo, jeg er sulten. - Liker du det ikke?
Vet du...
Når du har lagt deg om kvelden, rett før du sovner, -
- når du ligger stille og begynner å tenke på ting, og...
Jeg vil ikke ha det. Spis, du.
Det var en tid for veldig lenge siden
Da det beste i livet ikke kostet noe
Men ingen var særlig takknemlig
For himmelen som alltid var blå
Og ingen hyllet
En måne som alltid var ny
Da sørget noen for at det forsvant iblant
Og du må betale en pris for å få det tilbake igjen
Siden da har vi hatt uvær
Men ikke vær redd for
Når det faller regn, faller
Slanter fra himmelen
Hver sky er lastet med
Slanter fra himmelen
Det faller skatter ned
Over byen din
Sørg for at paraplyen din
er vendt opp ned
Slantene bytter du mot
Solskinn og blomster
Hvis du vil ha det du har mistet
Må du ta skurer
Når du hører tordenet
Ikke løp bort til et tre
Det faller slanter fra himmelen
Til deg og meg
Hvor skal du sove i natt?
Hørte du hva jeg sa?
- Len bakgate. - Hva?
- Det var en bakgate der jeg spilte. - Det pøsregner!
- Jeg har ikke vondt av litt regn. - Slutt å kalle meg "sir".
- Vær så god, din grådige fyr. - Takk.
Jeg har alltid likt pølse, helt siden... Jeg vet ikke siden når.
Du tygger ikke maten ordentlig.
Hva gjør du, din...
Det var ei jente, ikke sant?
Hun ga deg noen slanter før vi gikk hit inn.
Hun var vakker. En sånn som kan få en mann til å føle seg...
- Hun ga meg to pence. - Det er henne jeg mener.
Hun var vakker. Vakker.
Måten hun gikk på, hun holdt hodet høyt.
- Hva ler du av, din tosk? - At hun ga meg to pence.
- Er det alt du har? - Det gikk ikke så bra for meg.
Du kan ikke leve av to pence. Du har gjort det dårligere enn jeg.
Her får du en shilling. Ta den og føl deg rik.
Gud velsigne deg.
Slutt!
- Er du homse, kanskje? - Jeg ber om unnskyldning.
- Bare sov på gata, du. - Jeg ber om unnskyldning.
Sir!
Veldig fint!
Hyggelig potpurri.
Du er litt tung på venstrehånda, bare.
Stikk av.
Dere amatører er alltid for tunge på venstrehånda.
Vi var på stranda nesten hele dagen.
- Vi hadde en stor pose smultringer. - Smultringer!
Ferske og gode. Rett fra ovnen.
- Ikke nevn boller i ovnen for Marj. - Dere trenger ikke uroe dere for det.
Det var mer syltetøy i dem enn jeg noensinne har sett.
Et kvart kilo jordbærsyltetøy i hver eneste en.
Gamle Alan hadde tatt en svømmetur.
Svømmetur! Du mener at han dyppet føttene.
Han trengte ikke brette opp buksene, de satt alt på halv stang.
- Men anklene er fine. - Du tenker bare på en ting.
- Men de er da fine? - Til slutt tok Alan smultringen sin.
Han satt i sanda med et lommetørkle rundt hodet for ikke å brenne seg.
Pass tennene, sa vi. Smultringene er fulle av jordbærsyltetøy!
Til slutt tok han en bit. Kjevene smalt som på en krokodille.
Han tygde litt. Han tygde litt til.
- Det er ikke syltetøy i min, sa han. - Du skulle sett ansiktet hans.
Da skrek Doris: Alt sitter på skjorta, din gris!
Han hadde bitt så hardt at syltetøyet ble klemt ut og rant ned på skjorta.
Doris tenkte selvsagt på vasken.
Kjempegøy!
- Ops. - Har Marj fått øye på noe?
Var det noe syltetøy i smultringen?
- Hvem ser du på, Marj? - Si i fra om vi står i veien.
Du er alltid i veien, Will. Det er det vi har prøvd å si.
Får jeg by på neste omgang?
Det takker vi ikke nei til.
- Jeg tar en whisky. - Jeg også, takk.
Marjorie. Gin og appelsindrikk, som vanlig.
- Bare han ikke venter seg noe. - Vær stille, Will.
Da du smilte til meg hørte jeg en melodi
Den hjemsøkte meg fra første stund
Noe inne i meg startet en symfoni
Mitt hjertes strenger kimte
Det var som vårens vind Jeg hørte en fugl synge
Kom la oss bygge et rede
Og naturen så ut til å være i perfekt harmoni
Mitt hjertes strenger kimte
Øynene dine gjorde himmelen blå igjen Hva annet kunne jeg gjøre igjen
Enn å gjenta om og om igjen Jeg elsker deg, jeg elsker deg
Jeg husker fortsatt gleden Jeg vil nok aldri glemme den
Jeg håper den aldri forsvinner
Kjære, når leppene våre møtes er det en hellig rapsodi
Mitt hjertes strenger kimte
- Bor du alene, vennen? - Nei, faren min bor der.
- Jeg har en bil. - Hva er det som foregår her?
- Blomster og bier! - Moren min fortalte aldri om det.
- Du er ikke herfra? - Nei, fra London.
Hva jobber du med?
- Jeg er i musikkbransjen. - Spiller du i hornorkester?
Her fins mange orkestre. Og i Forest of Dean. Bortenfor broen.
Nei, ikke hornorkester. Jeg er...
- Jeg skriver sanger. - Skriver du sanger?
- Hva for slags sanger? - Slike man danser til.
- Jeg liker en god sangtekst. - Si fram en.
- Si fram en som du har skrevet. - Vi har...
- Han har ikke skrevet noe. - "Rull rundt i kløveren", kanskje.
Alle sanger handler om det. Takk og pris.
De skulle ikke spilles på radioen om de handlet om...
Knulling. "Legg meg ned og gjør det igjen!"
De ville forby det om de kunne.
De som bestemmer, de som driver stedet.
Man skal ikke synes at det er fint. De kaller det "snusk".
- Jeg har aldri tatt skade av det. - Jeg mener alvor!
Vi vet at du mener alvor.
- Hvor er bilen din? - Utenfor katedralen ved...
Unnskyld meg.
Vent litt!
- Unnskyld, frøken! - Hva er det?
Unnskyld, men jeg kunne ikke unngå å legge merke til...
- Hva vil du? - Unnskyld meg...
Du var inne på puben, og jeg lurte på om noe var galt.
- Hvis du ikke lar meg være i fred... - Nei, du forstår ikke.
- Jeg trodde at du trengte hjelp... - Nei, takk.
Jeg trenger ingenting. Nei!
For et herlig lys på himmelen i natt
Åsene er badet i sølv
Månen virker så nær At jeg vet den hører
Alt hjertet mitt vil si i natt
Rull av sted, præriemåne
Rull av sted mens jeg synger
Lys kjærlighetslys på meg, præriemåne
Høyt der oppe i det blå Kanskje du også er ensom?
Hilser på fra himmelen, præriemåne
Med ditt milde skinn
Trøster du meg
Du vet at jeg er alene i natt
Strål dine stråler langt av sted på jenta jeg drømmer om
Fortell henne at jeg er trofast, præriemåne
Er alt i orden, kjære?
Ja. Det går bra. Det er bare...
Kom igjen. Det var vel verd ti shilling?
Ja.
- Kjør meg hjem, raring. - Kom deg ut og gå.
- Jeg har ikke tenkt å gå! - Jeg har ikke tenkt å kjøre.
- Ønsket øynene mer enn magen tålte? - Hør her...
Hør her, din drittsekk!
- Jeg kjører deg, bare du er stille. - Det er bare rett og rimelig.
Iblant sier jeg til ham:
"Jeg ønsker at du reiste av sted iblant som Joans Arthur."
- Han bare ler, den latsabben. - Du vet i det minste hvor du har ham.
- Ikke for at Arthur skulle... - Ikke Arthur. Det kan du stole på.
Man kan aldri være sikker på noe. Men Arthur er en hyggelig fyr.
Ja. Jeg liker Arthur når han er i godt humør.
Du har ikke hørt ham synge i badet.
John synger også. Jeg tror at han prøver å sprekke speilet.
- Skal du kjøpe jubileumsmugger, Joan? - Alle jeg har sett er så stygge.
- Det er likevel hyggelig å ha noe. - Han er en hyggelig type.
- Arthur? - Nei, kongen, dumrian!
Faren hans var visst fæl når det gjaldt kvinner. Edvard VII.
- Det er andre tider nå. - Jeg lurer nå på det.
De lærer unge jenter så mye tullete om ekteskapet nå for tiden.
- I blader og sånt. - De har ikke kommet på noe bedre.
Det vil de nok aldri gjøre.
Har dere prøvd en sånn sugeskive for ansiktet?
De er udugelige. De etterlater bare røde merker på huden.
Det burde man forstått.
- Kjøpte du den av dørselgeren? - Nei, det ville jeg aldri gjøre.
- Man kan ikke stole på dem. - Jeg kjøpte den på apoteket.
- Det var en mann her i går. - Du gikk vel ikke i fella?
Nei, det gjorde jeg ikke, Irene! Jeg er ingen idiot.
- De kan være riktig sjarmerende. - Han så vel ganske bra ut.
- Bare han ville ringe på hos meg. - Vil du bytte?
Jo mindre av det der, jo bedre.
Det er ganske hyggelig på en søndagsmorgen.
Jeg foretrekker en kopp te.
- Drømmer dere noen gang om... - Hør på jenta.
- Drømmer om hvem eller hva, Betty? - Prinsen av Wales.
Jeg har dessverre hørt at han er en smule bolsjevistisk.
Alt kommer til å gå i stykker. Det ville ikke forundre meg det spor.
Drømmer du om at han og du...
Ikke noe sånt. Men jeg drømte at vi danset foxtrot, -
- og så tok han... Nå forteller du det til alle!
Jeg syns likevel at det blir skrevet en masse tull om ekteskap.
Vel...
Jeg blir glad når du dør, din usle skurk
Jeg inviterte deg til hjemmet mitt Du lot ikke kona mi være i fred
Jeg blir glad når du dør, din usle skurk
Jeg dør av latter når du dør, ditt krek
Når du ligger under jorda Får du ikke stekt kylling mer
Ditt krek, din usle skurk
Jeg blir glad når du dør, din usle skurk
Jeg blir så glad når du dør, din usle skurk
Du inviterte kona mi på middag Og prøvde å stjele noe annet
Du er en nedrig type, din usle skurk
Jeg blir så glad, usle skurk
Se til å dø, usle skurk
Når du ligger i graven får du ingen flere kvinner
Det gjør du ikke, din usle skurk
Jeg blir glad når du dør, din usle skurk
Jeg skal heise flagget høyt når de frakter bort kroppen din
Ditt krek, din usle skurk
Himmelen, jeg er i himmelen
Og hjertet mitt slår så jeg knapt kan snakke
Og jeg finner lykken jeg søker
Når vi danser sammen kinn mot kinn
Å, Arthur. Jeg elsker deg!
Ikke si noe. Ikke bryt fortryllelsen.
Å, nei, idioten!
Hallo!
- Jeg er hjemme, min due! - Trygt og godt, skatt!
Hvordan har verdens vakreste jente det? Jeg har savnet deg.
- Hvert eneste minutt og sekund. - Det var fint sagt.
- Hva har skatten min gjort? - Laget mat til sin store bamse.
Det dufter godt!
- Gi meg et kyss. - Å, Arthur.
- Det var ingen dum liten reise. - Gikk det bra for deg?
- Åkeren er ganske vid der borte. - På prærien?
Jeg kunne trenge en lasso til noen av de butikkeierne.
- Ville de ikke kjøpe? - Det var som vanlig.
- Det gikk ikke så bra, da? - Så bra man kan forvente seg.
Det ser godt ut, Joan. Livretten min!
Vi vil jo ikke ta ut mer av pappas penger, eller hva?
- Dine penger. - Pappa arbeidet hardt for dem.
Veldig hardt.
- Vi må ikke sløse, Arthur. - Jeg kan begynne å selge noe annet.
Bare det ikke er dørsalg.
Nei, Arthur. Jeg ville ikke like at du gjorde det.
- Det ordner seg, min due. - Jeg håper det.
"Hver dag, på alle Vis, blir jeg bedre og bedre."
Stans, gutt!
Jeg skal ikke langt.
Det spiller ingen rolle.
Kom opp, da. Og velkommen.
Veldig vennlig av deg.
Sånn, ja.
Hold deg fast nå.
Kom igjen, gutten min.
Fint, veldig fint.
Verden!
Er ikke verden vakker?
Det er den, gutt.
Takk.
Du liker det ikke noe særlig, gjør du vel?
- Jeg sa ikke noe. - Nei.
Det gjorde du ikke. Ikke et ord.
Ikke et forbanna ord.
Hør her, Joan.
Min kjære...
- Det skal ikke føles som en plikt. - Nå sover vi.
Det er meningen at... Joan...
Joanie, engelen min, det...
Det er paradiset! Det skal være...
Som i sangene. Og...
Jeg kan huske at nesten hver eneste natt
Vi sang en gammel sang
Og vi vandret i måneskinn på solsidens vei
Lerken sang så glad hvis natten var for mørk
Jeg kysset deg igjen
Mens vi vandret i måneskinn på solsidens vei
Hei hå, jeg har deg i armene mine
Hei hå, vi uten bekymringer
En dag, hvis lykken står meg bi skal jeg ikke bekymre meg mer
Og være sammen med deg igjen
Og vi vandrer i måneskinn på solsidens vei
Tekst: Stine Fredriksen PrimeText International AB
Tekstadministrasjon: www.primetext.tv PrimeText International AB